Mercedes-Benz je kroz osvežavanje C Klase morao da uradi mnogo više od uvođenja novih farova i lajsni, obzirom na konkurenciju koja je stigla
Svaki peti prodati Mercedes je C Klasa. U svoje dosadašnje četiri generacije, prodat je u više od 10 miliona komada. Čak i ako bi se neko usudio da kaže da to nije previše za 25 godina postojanja, zaboravio bi nekoliko bitnih stvari. C Klasa je limuzina premijum, znači skupog, segmenta. Za ljutu konkurenciju ima svoje zemljake Seriju 3 i A4, kojoj se priključila i Alfa sa svojom Giuliom. Uz to, sve čega se u spisku opreme kupac dotakne, košta kao otrov. Na kraju, govorimo o nečemu što se definiše i kao kompaktna limuzina – limuzina koja nudi manje prostora od daleko jeftinijih, a realno funkcionalnijih trozapreminskih automobila. Kada se sve ovo uzme u obzir, C Klasa se prodaje jako dobro. A ko ne želi da se trend dobre prodaje nastavi? Pa naravno niko, pogotovo kada na pola života stiže ljuti konkurent.
Od kraja prošle godine na tržištu je „osvežena“ C Klasa. Mercedes-Benz tvrdi da je izraz „osvežena“ (formalno „Facelift“) u ovom slučaju poprilično diskutabilan, obzirom da je, kako navodi fabrika, zamenjeno oko 6.500 delova, što je gotovo polovina jednog automobila. Drugim rečima, u ovom „faceliftu“ teško da prolazi uobičajeno menjanje farova, dodavanje hromiranih lajsni i uvođenje kvalitetnijih materijala u enterijeru (koje niko ne može da proveri). Zapravo, deluje da je Mercedes, uz saznanje da na teren 2019. izlazi potpuno nova Serija 3 iz Minhena, u C Klasi ostavio malo „neizvrnutih kamenčića“, i nije menjao ono što je dobro prošlo kod kupaca – izgled karoserije.
U enterijer je, za početak, stigao veći ekran dijagonale 10.3 inča odlične rezolucije, pa je C Klasa u ovom domenu, koji se jako vrednuje, na nivou trenutka. Među opcije je uključena i digitalna instrument tabala, kakva se našla u test vozilu, sa brojnim mogućnostima biranja grafike i prikaza, uključujući i akcelerometar, koji je ranije bio rezervisan za AMG modele. Nov je i upravljač. Tačnije nov za C Klasu, iako smo ga upoznali u A Klasi, ali mu to ne umanjuje kvalitete.
C Klasa nije S Klasa, samo liče. Od nje ni ne treba očekivati ponudu prostora kao u velikoj krstarici. U prednjem delu C Kasa je prostrana u zoni ramena i uz odlična sedišta nema „teskobnog“ osećaja. Pozadi, za svoju dužinu, nudi iznenađujuće mnogo prostora za noge, pa deluje da se komotno mogu voziti i putnici preko 180 cm. Međutim nije baš tako. Kada je vozilo opremljeno staklenim krovom, ova kupe-limuzina gubi svojih 4-5 cm visine u prostoru za glave pozadi, pa osobe preko 180 cm glavom dodiruju krov. Zadnja klupa je odlično profilisana i udobna, ali, pitanje je zbog čega nema naslon za ruke kada ga imaju mnogo jeftiniji i manje ambiciozni modeli. A to znači da nema mogućnosti ni da, eventualno, proturite skije kroz otvor koji se obično nalazi u naslonu za ruke.
Možda C Klasa nije dozivela pravi „facelift“ što u žargonu plastičnih hirurga znači zatezanje bora, zato što nije ni bilo šta da se zateže. Međutim, zategnut je ozbiljan segment, a to je pogonska ponuda, i to pogotovo tamo gde je trenutno „gusto“ – kod dizela. 2.2 litarski dizel je penzionisan. Oznaka 220d ne treba da zavede na pogrešan put. U modelu C 220d kuca dvolitarsko srce sa „veštačkim disanjem“ od 143 kW, odnosno 194 KS. U svim modelima nov je i menjač, koji je sada devetostepeni. Ono što je ostalo je mogućnost izbora zadnjeg ili 4Matic pogona na svim točkovima.
U onoj dobro poznatoj podeli nemačkih proizvođača udoban-sportski-udoban/sportski, zna se gde je pozicija C Klase. Tu je i zadržana. Ako se ne odluči za sportske pakete opreme ova limuzina je za nijansu mekše trimovanog ogibljenja nego što bi se to na osnovu njenog izgleda moglo suditi, pogotovo uz prednji AMG odbojnik i atraktivne AMG naplatke. Šta više, C Klasa je zanimljvo i prijatno pomirenje udobnosti i preciznosti, koju je teško postići. Direktan upravljač po pravilu traži tvrdo oslanjanje da bi se pokazao na delu, ali to ovde nije nije slučaj.
Mercedes C 220 d 4Matic odličan je izbor i kada se doda da je osnovna cena oko 33.000 evra. Međutim, test vozilo je sa svojom cenom od 54.200 daleko od toga. Upravo zbog toga, još jednom sugestija – prst na čelo pri odlučivanju o opremi. Treba krenuti od potreba i onoga što se od automobila želi i očekuje, pažljivo prostudirati sve što može da se dobije u kojoj kombinaciji, pa tek onda odlučiti. Sasvim smo sigurni da cena može biti daleko ispod navedene, a da se vrlo malo toga izgubi.
[table id=58 /]